Freddy, caută un taxi!
Vrei să fac pneumonie?
Nu sta așa, Freddy. Caută un taxi.
Bine, o să găsesc unul.
Uite-te unde mergi, drăguță!
Scuze.
Două buchete de violete în noroi. Banii pe-o zi întreagă.
- Freddy, caută un taxi! - Da, mamă:
E băiatu' tău, nu-i așa?
Dacă ți-ai face datoria de mamă...
nu l-ai lăsa să strice florile unei fete sărace fără să plătească.
Vezi-ți de treaba ta, fetițo!
Și nici tu n-ai pleca fără să plătești.
Două buchete de violete în noroi.
Dă vreun semn că se oprește ploaia?
Mă tem că nu. E mai rău ca înainte.
Înseamnă că e pe sfârșite.
Fii vesel, șefu', ia o floare de la o fată săracă.
Îmi pare rău, n-am mărunt.
Îți schimb eu. Ia ăsta pentru doi penny.
Ți-am spus, îmi pare foarte rău. Așteaptă.
Ține trei jumătăți de penny, dacă-ți servesc la ceva.
Mulțumesc.
Bagă de seamă. Dă-i mai bine o floare în schimb.
După stâlp e un tip...
care scrie fiecare cuvințel pe care-l spui.
N-am făcut nimic rău c-am vorbit cu domnu'.
Pe trotuar am dreptu' să vând.
Sunt o fată de treabă, ajută-mă.
I-am spus doar să-mi cumpere o floare.
- Ce-i cu hărmălaia asta? - Un copoi scrie tot ce zice.
Câștig cinstit.
Cine urlă în halul ăsta?
Nu-l lăsa să mă denunțe. Știi ce-ar fi pentru mine?
Îmi strică riputația și-ajung în stradă...
pentru c-am vorbit cu domnii.
Cine îți face rău, prostuțo? Drept cine mă iei?
Jur pe Biblie că n-am zis o vorbă.
Gura! Arăt eu a polițist?
De ce-mi scrii vorbele? De unde știu eu c-ai scris bine?
Arată-mi ce-ai scris de mine.
Nu-s litere ca lumea. Nu știu să le citesc.
Eu știu.
"Șefu', cumpără o floare de la o fată săracă."
Ah, fiin'că i-am zis "șefu'".
N-am vrut să-l jignesc. Nu-l lăsa să mă denunțe.
Nu fac nici un denunț. Dacă sunteți detectiv...
nu-i nevoie să mă apărați de atacul tinerelor...
n-am făcut plângere.
Sunt martori că fata n-a avut intenții rele.
Nu e copoi. E un domn. Uitați-vă la cizme.
Ce mai faceți voi, cei din Selsey?
Cine v-a spus că sunt din Selsey?
Nu contează. Dar sunteți.
Cum de-ai venit atât de departe? Te-ai născut la Lisson Grove.
Ce-i rău că am plecat din Lisson Grove?
Nu era de trăit nici pentru porci cu patru lire pe săptămână.
Stai unde vrei, dar taci.
Liniștește-te, ai dreptul să locuiești unde vrei.
Sunt o fată săracă, eu.
- Eu de unde provin? - Din Hawkestone.
Așa e. Dumneata le știi pe toate.
Ați putea să-mi procurați un taxi?
Doamnă, ploaia s-a oprit.
Puteți lua autobuzul până la Hampton Court.
Acolo locuiți, nu-i așa?
Ce impertinență!
Spune-i și lui de unde provine, dacă tot faci pe ghicitorul.
Cheltenham, Harrow...
Cambridge și...
India?
Exact.
Nu e copoi, e unu' care-și dă importanță.
Îți câștigi pâinea cu asta la teatrul de varietăți?
Poate, în viitor.
Nu e un domn dacă se leagă de o biată fată.
Cum reușiți să faceți chestia asta?
Fonetică. Știința vorbirii. E meseria și pasiunea mea.
Toți pot identifica un irlandez după accent...
eu pot localiza un om pe o rază de șase mile.
La Londra pe o rază de două mile. Uneori la distanță de două străzi.
Ar trebui să-ți fie rușine, ești un laș.
- Asta e o meserie? - Sigur.
Să-și vadă de treaba lui și să lase o biată fată în pace.
Încetează cu jelania asta detestabilă...
sau caută-ți un alt loc de rugăciune!
Am dreptul să stau aici dacă vreau ca și tine!
O femeie care pronunță cuvinte oribile, deprimante...
n-are dreptul să trăiască.
Ești o ființă omenească, ai suflet...
și darul divin al graiului articulat.
Limba noastră maternă e limba lui Shakespeare...
a lui Milton, a Bibliei. Nu mai gângăvi ca un porumbel cu capsa pusă.
¶¶ Priviți-o, prizonieră a mahalalei ¶
¶ Condamnată de fiecare silabă ¶
¶ Ar trebui dusă și spânzurată ¶
¶ Pentru că ucide cu sânge rece limba engleză ¶
Cerule, ce sunet!
¶ Populația britanică cheamă aceasta ¶
¶ Educație elementară ¶
Ați ales un exemplu rău.
Credeți?
¶ Ascultați-i în Soho cum nu pronunță h-urile ¶
¶ Și vorbesc engleza cum le vine ¶
¶ Dumneata ai fost la școală? ¶
¶ Mă crezi ușchit? ¶
¶ Nimeni nu l-a învățat să zică 'prost' în loc de ușchit ¶
¶ Ascultați unul din York conversând cu unul din Cornwall ¶
¶ Prefer un cor ce cântă fals ¶
¶ Sau puișori care piuie ca fata aceasta ¶
¶ Du-te naibii! ¶
¶ Spuneți-mi domnule, ce vorbă-i asta? ¶
¶ 'Aoleo' și 'du-te naibii' o țin în mizerie ¶
¶ Nu hainele sau fața nespălată ¶
¶ De ce nu pot englezii să-și învețe copiii să vorbească? ¶
¶ Deosebirea de clasă după accent ar trebui eliminată ¶
¶ Dacă ați vorbi ca ea, domnule ¶
¶ Ați vinde și dumneavoastră flori ¶
Poftim?
¶ Felul de a vorbi al englezilor le pune-o etichetă ¶
¶ Când un englez deschide gura un altul îl disprețuiește ¶
¶ Mă tem că nu vom avea nicicând o limbă pentru toți ¶
¶ De ce nu reușesc englezii... ¶
¶ să dea un bun exemplu celor pe care engleza îi deranjează la ureche ¶
¶ Scoțienii și irlandezii te fac să plângi ¶
¶ Există locuri unde engleza dispare cu totul ¶
¶ În America, de exemplu, n-o folosesc de ani de zile! ¶
¶ De ce nu pot englezii să-și învețe copiii să vorbească? ¶
¶ Norvegienii învață norvegiana grecilor li se predă greaca ¶
¶ În Franța orice francez își cunoaște limba de la 'A' la 'Z' ¶
¶ Francezilor nu le pasă ce fac, de fapt ¶
¶ Atâta timp cât pronunță bine ¶
¶ Arabii învață arabă cu viteza fulgerului ¶
¶ Evreii învață limba de la coadă la cap, ceea ce e înspăimântător ¶
¶ Folosiți engleza cum trebuie ca să nu păreți barbari ¶
¶ Oh, de ce nu pot englezii ¶
¶ De ce nu pot englezii învăța să vorbească? ¶¶
Mulțumesc.
Vedeți ființa aceasta cu engleza ei de baltă...
care o va ține la periferie până la sfârșitul zilelor?
În șase luni eu aș putea să o prezint ca ducesă la Balul Ambasadorilor.
I-aș putea găsi de lucru ca vânzătoare ori cameristă...
dacă ar vorbi engleza mai bine.
Ce spui?
Da, tu varză murată!
Jignești arhitectura nobilă a acestor coloane!
Tu întrupezi insulta adusă limbii engleze!
Aș putea să te dau drept regina din Saaba.
Tu crezi ce spune, șefu'?
Orice e posibil. Eu, de pildă, studiez dialectele indiane.
Nu mai spuneți! Îl știți pe Colonelul Pickering, care a scris "Sanscrita vorbită"?
Eu sunt Pickering. Dumneavoastră?
Henry Higgins, autorul Alfabetului universal Higgins.
Eu am venit din India să vă cunosc!
Iar eu voiam să plec în India să vă cunosc!
- Unde locuiți? - La Carleton.
Veți fi oaspetele meu pe Wimpole Street, numărul 27 A.
Veniți cu mine. Stăm puțin de vorbă la cină.
Mă atrag dialectele indiane.
Cumpără o floare. Am nevoie de bani.
Minți!
Erai gata să schimbi jumătate de coroană.
Ar trebui să te împăieze, să te umple cu cuie!
Ține tot coșu' pentru șase firfirici!
Omagiile mele.
- Câte sunt, de fapt? - Ce anume?
Dialecte indiane?
Nu mai puțin de 147.
În picioare, domnilor! Avem o moștenitoare bogată printre noi.
Ai nevoie de un bun majordom, Eliza?
Tu nu ești potrivit.
¶¶ Mă plictisesc în oraș, cred că-mi fac vânt la Paris ¶
¶ Domnișoara vrea să-și deschidă castelul la Capri ¶
¶ Doctorul meu îmi recomandă marea ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
Unde mergi anul ăsta, Eliza? Biarritz?
¶ Vreau doar o cămăruță undeva ¶
¶ Departe de aerul rece al nopții ¶
¶ Cu un fotoliu enorme ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Cu multă ciocolată ¶
¶ Mult cărbune să-ncălzească ¶
¶ Fața caldă, mâinile, picioarele calde ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Să stau acolo ¶
¶ Apisolut liniștită ¶
¶ Să nu fac nimic până-n primăvară ¶
¶ Lipită de pervazul fereștii ¶
¶ Iar pe genunchi capu' cuiva ¶
¶ Cald și tandru cât se poate închipui ¶
¶ Care să aibă grijă de mine ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Icstraordinar ¶
¶ Vreau doar o cămăruță undeva ¶
¶ Departe de aerul rece al nopții ¶
¶ Cu un fotoliu uriaș ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Cu multă ciocolată ¶
¶ Mult cărbune să-ncălzească ¶
¶ Fața caldă, mâinile, picioarele calde ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Să stau acolo ¶
¶ Apisolut liniștită ¶
¶ Să nu fac nimic până-n primăvară ¶
¶ Lipită de pervazul fereștii ¶
¶ Iar pe genunchi capu' cuiva ¶
¶ Cald și tandru cât se poate închipui ¶
¶ Care să aibă grijă de mine ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Icstraordinar ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Icstraordinar ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶¶
Hai acasă, Alfie, locu' ăsta îmi dă fiori.
Acasă? Ce să faci acasă?
E aproape 5:00. În curând ajunge și fiică-mea, Eliza.
Ar trebui să dea juma' de coroană lui ta'su' care-o iubește.
Mă faci să râd. N-ai mai văzut-o de luni de zile.
Și ce-are a face? Ce-i o juma' de coroană pe lângă ce i-am dat eu?
Când i-ai dat tu ceva?
Ceva? l-am dat totu'.
I-am făcut cel mai mare dar omenesc.
I-am dat viață.
Am adus-o pe planeta asta plină de minuni și miracole.
Soarele care strălucește, luna...
Hyde Park unde te poți plimba într-o noapte de primăvară.
Toată vechia Londră prin care zburdă ca să vândă flori.
Toate astea i le-am dat.
Pe urmă m-am ușchit ca s-o las să le guste în voie.
Să nu-mi dea o juma' de coroană uneori...
că-mi scot cureaua și-i arăt eu.
Ești tare bun la inimă. Dar dacă vrei bani de la Eliza...
inventează altceva.
Las' pe mine, băiețaș.
- Bună dimineața, George. - Nici o para chioară.
Uite-o.
Hei, Liza, ce surpriză.
Fă pași, Charlie, ești prea bătrân pentru mine.
- Nu-ți cunoști fata? - Tu nu știi cum arată.
O știu, o știu.
Eliza, ce surpriză.
Nici o para chioară.
Vino-ncoa, Eliza.
Eu bănișorii mei nu ți-i dau...
ca să-i dai nenorocitului ăla la cârciumă.
Vrei să mă-ntorc la maică-ta vitregă...
fără să fi sorbit ceva?
Adevărat vitregă!
Vreau să mă-nsor cu ea. Eu sunt ăla care suferă.
Sunt sclavul ei, Eliza.
Fiindcă n-am luat-o de nevastă.
Hai, pasează tăticului tău o juma' de coroană.
Azi noapte am avut noroc.
Dar nu mai conta pe bănișorii mei.
Mulțumesc, Eliza, ești o fiică nobilă.
¶¶ Ursule, falnicule
¶ umple-te, repede ¶¶
Vedeți ființa aceasta cu engleza ei de baltă...
care o va ține la periferie până la sfârșitul zilelor?
În șase luni eu aș putea să o prezint ca ducesă la Balul Ambasadorilor.
I-aș putea găsi de lucru ca vânzătoare ori cameristă...
dacă ar vorbi engleza mai bine.
Jignești arhitectura nobilă a acestor coloane!
I-aș putea găsi de lucru ca vânzătoare ori cameristă...
dacă ar vorbi engleza mai bine.
Câte vocale ai auzit cu totul?
Parcă am numărat 24.
Ai greșit cu 100. Au fost exact 130.
Ascultă-le pe rând.
Trebuie? Îmi ajunge pe astăzi.
Numele dumneavoastră?
Numele, domnișoară?
Numele meu nu te privește pe tine.
Un moment, vă rog.
Londra e tot mai murdară.
Eu sunt doamna Pearce, menajera. Pot să-ți fiu de folos?
Bună dimineața, coniță. Vreau să-l văd pe profesor.
În ce problemă?
E o treabă personală.
Un moment, te rog.
- Domnule Higgins? - Ce s-a întâmplat, doamnă Pearce?
O tânără vrea să vă vorbească.
O tânără?
Ce dorește?
E o fată de extracție joasă. Foarte joasă.
Voiam s-o trimit acasă...
dar poate vreți să vorbească în aparat.
- Are un accent interesant? - Absolut oribil.
Bine. Poftește-o înăuntru, doamnă Pearce.
Avem noroc. Pot să-ți arăt cum înregistrez.
O punem să vorbească, notez în alfabetul lui Bell...
pe urmă în sistemul Romic la sfârșit o înregistrăm pe fonograf...
ca să o poți asculta când vrei cu transcrierea fonetică în față.
Aceasta este tânăra, domnule.
'Neața, om bun.
Pot să schimb o vorbă cu tine?
O, nu. Mi-am notat pronunția ei ieri seară.
Nu-mi trebuie. Am înregistrări din zona ei.
Nu consum un alt cilindru de fonograf.
Du-te. Nu te vreau.
Nu fi așa încrezut. Nici nu știi de ce-am venit.
I-ai spus c-am venit cu taxiul?
Prostii. Crezi că domnului Higgins îi pasă...
cum ai venit?
Ce înțepată ești!
Dă lecții, așa l-am auzit.
N-am venit să-ți cer favoruri...
și dacă banii mei nu sunt buni, mă duc în altă parte.
Buni pentru ce?
Buni pentru tine.
Acu' ai aflat. Am venit pentru lecții.
Cu plată, să nu-nțelegi greșit.
Așa!
Și ce-ai vrea să-ți răspund?
Dacă ai fi un domn m-ai invita să stau jos.
Nu i-ai zis că vin cu afaceri?
Să invităm pachetul ăsta să ia loc...
sau să-l aruncăm pe fereastră?
Nu mă chema pachet. Eu vreau să plătesc ca o doamnă.
Ce dorești, copilă?
Să fiu o doamnă într-o florărie...
în loc să vând la colțul străzii.
Da' nu mă angajează dacă nu vorbesc mai domnește.
A zis că poate să mă-nvețe.
Eu sunt gata să-l plătesc.
Nu-i cer nici un favor și mă tratează ca pe un gunoi.
Știu și eu cât costă lecțiile, sunt gata să plătesc.
Cât?
Acu' mai vii de-acasă!
Știam că nu scapi ocazia să iei înapoi din banii...
pe care mi i-ai aruncat aseară.
Ai avut pierdere, așa-i?
Stai jos.
- Dacă crezi că faci pe domnu'... - Stai jos!
Ia loc, fetițo. Fă cum ți se spune.
Cum te numești?
Eliza Doolittle.
Vrei să iei loc, domnișoară Doolittle?
Cu plăcere.
Cât îmi propui ca plată pentru lecții?
Eu știu prețul.
O prietenă dă 18 penny pentru o oră de franceză...
cu un adevărat gentilom francez.
Nu cred că ai tupeul să-mi ceri tot atât...
pentru că mă înveți propria mea limbă.
Nu-ți dau mai mult d-un șiling. De luat sau de lăsat.
Știi, Pickering, dacă iei șilingul...
în raport cu câștigul ei...
echivalează cu...
60 sau 70 sterline pentru un milionar.
E enorm. Cea mai mare ofertă pe care am avut-o.
60 de sterline? Ce spui? De unde să-i iau?
- Nu dau 60 de sterline! - Ține-ți gura!
Da' n-am 60 de sterline!
Nu plânge, prostuțo. Stai jos. Nimeni nu-ți ia banii.
O să primești o mătură pe spinare dacă te mai smiorcăi.
Stai jos!
Ai putea să-mi fii tată!
Dacă-ți dau lecții o să-ți fiu cât doi tați.
La ce servește?
Ca să-ți ștergi ochii. Să-ți ștergi orice parte umedă a feței.
Ține minte: aceasta e o batistă și aceasta e mâneca.
Nu le încurca, dacă vrei să fii o lady într-o florărie.
Nu are rost să-i vorbiți astfel. Nu vă înțelege.
Dă-mi batista. Mi-a dat-o mie!
Higgins, mă interesează cazul.
Nu te-ai lăudat...
că ai putea s-o prezinți ca ducesă la Balul Ambasadorilor?
Ești cel mai mare profesor în viață dacă reușești.
Pariez pe toate cheltuielile experimentului că nu vei reuși.
Plătesc și lecțiile.
Ai inimă bună, șefu'.
E aproape irezistibil.
Are origini încântător de joase.
E atât de murdară.
Nu-s murdară. M-am spălat pe față și mâini înainte.
Accept pariul. O să fac o ducesă din gâsca asta de mahala.
Începem astăzi. În acest moment. Duceți-o de aici și spălați-o.
Cu glaspapir dacă nu iese. E foc in bucătărie?
Ardeți-i hainele și comandați-i altele.
Împachetați-o în hârtie, până când ajung hainele noi.
Nu ești un domn dacă vorbești așa.
Eu sunt o fată cinstită.
Știu eu cum sunt ăștia ca tine.
Nu dorim puritanismul tău de mahala, fetițo.
Trebuie să înveți să te porți ca o ducesă.
Duceți-o de aici, doamnă Pearce. Dacă vă supără, ardeți-i una!
Chem poliția, să știi.
N-am unde să o pun.
Puneți-o în coșul de gunoi.
Hai, Higgins, fii rezonabil.
Trebuie să fiți rezonabil, trebuie.
Nu puteți trata pe toți cu atâta dispreț.
Eu?
Disprețuiesc pe toți?
Dragă doamnă Pearce, dragă Pickering, n-am vrut să disprețuiesc pe nimeni.
Am sugerat doar să fiți amabili cu fetița asta săracă.
N-am spus limpede, ca să nu rănesc sensibilitatea ei...
sau a voastră.
Nu puteți aduce o fată în casă...
ca și cum ar fi un obiect.
De ce nu?
Pentru că nu știți nimic despre ea.
Dar părinții ei? Poate e căsătorită.
Pe naiba!
Chiar așa. Cum zice ea "pe naiba"!
Cine m-ar lua?
Dumnezeule, Eliza...
străzile vor fi pline de cadavrele bărbaților...
morți după tine încă înainte de a termina lecțiile.
Eu plec.
E scrântit. Nu vreau să mă-nvețe un scrântit.
Scrântit? Bine, doamnă Pearce, nu mai comanda hainele!
- Arunc-o afară. - Nu voi permite.
Întoarce-te la părinți, fetițo.
N-am părinți.
N-are părinți. De ce atâta tărăboi?
Nimeni n-o vrea. Nu e de folos nimănui. Du-o sus!
Ce-o să se aleagă de ea? Îi plătiți ceva?
Fiți rezonabil, domnule.
La ce-i servesc banii?
I-ar bea dacă i-ar avea.
Animalule! Minți!
Nimeni nu m-a văzut vreodată amețită.
Sunteți un gentilom. Nu-l lăsați să-mi vorbească așa.
Îți dai seama, Higgins, că fata are sentimente?
Nu, nu cred că trebuie să ne preocupe sentimentele ei.
Ai sentimente, Eliza?
Ca toată lumea.
D-le Higgins, trebuiesă știu în ce calitate va sta fata aici.
Ce-o să se-ntâmple cu ea după aceste lecții?
Trebuie să priviți în viitor.
Ce-ar fi dacă am lăsa-o în mizerie doamnă Pearce?
E treaba ei, nu a dumneavoastră!
La sfârșit o arunc înapoi...
ca să fie treaba ei.
N-ai strop de inimă.
Te gândești numa' la tine.
Mi-ajunge. Plec.
Ar trebui să vă fie rușine.
Ia niște bomboane de ciocolată.
Ce știu eu ce-ai pus în ele?
Am auzit că unii ca tine au drogat fete.
Probă de bună credință.
Eu iau o jumătate.
Iar tu cealaltă.
Vei avea cutii întregi, chintale în fiecare zi.
O să te hrănești numai cu ciocolată.
N-aș fi mâncat, da' sunt prea doamnă s-o scot din gură.
Gândește-te, Eliza. Ciocolată și taxiuri...
aur și diamante.
Nu vreau aur și diamante.
Higgins, trebuie să intervin.
Dacă fata asta se lasă pe mâinile tale șase luni...
pentru un experiment, trebuie să înțeleagă bine ce face.
Vei sta aici în următoarele șase luni...
ca să-nveți să vorbești ca o doamnă ce vinde la florărie.
Dacă ești cuminte și faci ce ți se spune vei avea un dormitor ca lumea...
mâncare câtă vrei, bani de ciocolată și taxi.
Dar dacă ești leneșă și rea...
ai să dormi în bucătărie cu gândacii...
și-o să te ciomăgească d-na Pearce.
După șase luni te ducem la Buckingham Palace...
cu trăsura, frumos îmbrăcată.
Dacă regele își dă seama că nu ești o lady...
vei fi dusă în Turnul Londrei și ți se va tăia capul...
ca pildă pentru alte florărese înfumurate.
Dar dacă nu se descoperă vei avea o sumă în dar...
ca să-ți faci un rost ca o doamnă într-un magazin.
Dacă refuzi oferta...
ești cea mai rea și nerecunoscătoare fată...
și îngerii vor plânge pentru tine!
Mulțumită, d-nă Pickering?
Nu vă înțeleg.
S-o spun mai direct?
Vino, fetițo.
Bine. Fă-i vânt în baie.
Ești un satir.
Eu nu stau aici, dacă nu-mi place. Nu vă las să mă ciomăgiți!
Nu răspunde, fetițo.
Sunt o fată cuminte.
În șase luni... în trei, dacă are ureche și e rapidă...
O duc oriunde și-o prezint drept orice.
Fac o regină din amărâta asta necioplită.
N-am făcut baie în viața mea. Una adevărată.
Nu poți fi curată pe dinăuntru dacă ești murdară pe dinafară.
Acesta va fi dormitorul tău.
N-o să pot dormi aici, coniță.
E prea bun pentru cei ca mine.
N-aș îndrăzni s-ating nimic.
Nu sunt încă o ducesă.
Ce-i asta? Vana de spălat rufe?
Aici ne spălăm pe corp, Eliza. Și-o să te spăl pe tine.
Crezi c-o să intru acolo să mă ud toată?
Nu sunt eu aia!
M-aș îmbolnăvi de moarte.
Haide.
Scoate-ți hainele.
Fă cum ți se spune. Dezbracă-te!
Ajutați-mă.
Luați mâinile de pe mine!
Eu sunt fată cuminte!
Nu-i drept! Nu-i cuviincios!
Luați mâinile de pe mine!
Sunt fată cuminte!
Iartă-mi franchețea, dar sunt implicat...
și mă simt răspunzător pentru ea.
Sper că e clar că nu trebuie profitat de situația ei.
Ah, chestia aia? Sfântă, fii sigur.
Hai să vorbim serios. Nu e un fleac.
Ești de caracter cu femeile?
Știi vreun bărbat de caracter cu femeile?
Da, mulți.
Eu nu. Când las o femeie să-mi devină amică...
începe să fie geloasă, cu pretenții...
bănuitoare, o pacoste.
Când eu decid să-mi fac amică o femeie devin egoist și tiran.
Iată-mă burlac și așa voi rămâne.
La urma urmelor...
¶¶ Sunt un bărbat obișnuit ¶
¶ Care nu dorește mai mult ¶
¶ Decât un destin comun ¶
¶ Să trăiesc cum îmi place ¶
¶ Să fac ce vreau ¶
¶ Sunt un om obișnuit ¶
¶ Fără capricii excentrice ¶
¶ Căruia îi place să trăiască ¶
¶ Fără discordie ¶
¶ Să facă ce crede că-i mai bine ¶
¶ Sunt doar un bărbat obișnuit ¶
¶ Lasă o femeie să-ți intre-n viață ¶
¶ Și ți s-a dus liniștea ¶
¶ Îți va schimba mobilele din pivniță până în pod ¶
¶ Și o amuză grozav să te schimbe și pe tine ¶
¶ Lasă o femeie-n viața ta ¶
¶ Și te-a pus la zid ¶
¶ Faci un plan, ea are altceva în minte ¶
¶ Așa că decât să faci gestul ăsta ¶
¶ Mai bine renunți ¶
¶ Vrei să-i vorbești de Keats și Milton ¶
¶ Ea vrea să vorbească de amor ¶
¶ Mergi la teatru, la balet ¶
¶ Ea-și pierde mănușa, caut-o! ¶
¶ Lasă o femeie-n viața ta ¶
¶ Și intri în război etern ¶
¶ Lasă-i pe alții să cumpere verighete ¶
¶ Pentru mânuțe dornice ¶
¶ Eu m-aș lăsa torturat de dentist decât să las o femeie ¶
¶ Să-mi intre-n viață ¶
¶ Sunt un om foarte amabil ¶
¶ Calm și cu fire bună, care nu se plânge de nimic ¶
¶ Căruia-i curge bunătatea-n vene ¶
¶ Sunt răbdător până-n vârful degetelor ¶
¶ Sunt genul care niciodată, dar niciodată ¶
¶ N-ar insulta pe cineva ¶
¶ Sunt prea gentil ¶
¶ Dar lasă o femeie-n viața ta ¶
¶ Și-ți pui răbdarea la-ncercare ¶
¶ Îți cere sfatul, i-l dai în câteva cuvinte ¶
¶ Ea ascultă drăgălaș ¶
¶ Pe urmă iese și face exact cum o taie capul! ¶
¶ Înainte erai distins și educat ¶
¶ N-ai fi rostit o vorbă cu tonul ridicat ¶
¶ Și dintr-o dată folosești cuvinte ¶
¶ Ce-ar face să roșească marinarii ¶
¶ Lasă o femeie-n viața ta ¶
¶ Și te-arunci într-un cuțit cu vârful în sus ¶
¶ Lasă-i pe alți bărbați ¶
¶ Să-și pună legătura la gât ¶
¶ Prefer tortura Inchiziției ¶
¶ Decât să las o femeie-n viața mea ¶
¶ Sunt un om liniștit ¶
¶ Care preferă să stea seara ¶
¶ În liniștea aceste încăperi ¶
¶ Îmi place atmosfera liniștită ¶
¶ Netulburată de nimic ¶
¶ Sunt un tip reflexiv, iubesc filosofia ¶
¶ Îmi place să meditez ¶
¶ Departe de tumultul nebun al omenirii ¶
¶ Sunt un om liniștit ¶
¶ Dar lasă o femeie-n viața ta ¶
¶ Și ți s-a dus duminica ¶
¶ Vine-o armată de prietene ¶
¶ Care trăncănesc și se grăbesc să-i spună ¶
¶ Ce probleme ai tu! ¶
¶ Va avea o familie gălăgioasă ¶
¶ Care te va ataca în masă ¶
¶ O mamă voinică, wagneriană ¶
¶ Care vorbește de tremură fereastra! ¶
¶ Lasă o femeie-n viața ta ¶
¶ Eu n-o să las niciodată... ¶
¶ O femeie-n viața mea! ¶¶
Afară! Și tu, Jamie!
Mișcă-te Doolittle. Dacă vrei să bei, plătește!
Mulțam de ospitalitate, George.
Trimite nota la regină.
Alfie, nu ne rămâne decât să ne-ntoarcem la lucru.
Lucru! Să nu mai spui cuvântu' ăsta!
Uite-te la pârliții ăștia.
Și eu făceam ca ei odată.
Nu merită. Îți ocupă toată ziua.
Nu vă faceți griji. Ieșim noi cumva la liman.
Cum?
Cum? Ca de obicei.
Credință, speranță și-un dram de noroc.
¶¶ Domnul i-a dat omului braț de fier ¶
¶ Ca să muncească, să nu tragă chiulul ¶
¶ Domnul i-a dat braț de fier, dar ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Altul va face munca asta afurisită ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ N-ai să muncești de loc ¶
¶ Domnu' a făcut băutura ca ispită ¶
¶ Să vadă dacă omul cade în păcat ¶
¶ Domnu' a făcut băutura, dar ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Când ispita vine cazi de-a dreptu'n ea. ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Cazi de-a dreptu'n ea. ¶
¶ Poți fi bun și cinstit ¶
¶ Dar cu puțin noroc pierzi calea dreaptă! ¶
¶ Femeia i-a făcut-o să se-nsoare ¶
¶ să-mpartă un cuib și ea să îi gătească ¶
¶ Femeia i-a făcut-o să se-nsoare, dar ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ O poți avea fără un laț de gât. ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Scapi fără laț de gât ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Te-mbrobodesc cu bunătatea ¶
¶ Dar cu noroc, poți să scapi ¶
¶ Domnu' a făcut ca omul să-și ajute vecinul ¶
¶ Pe pământ, pe apă, pe spuma din ocean ¶
¶ Dar ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Când vine vecinul ești plecat de-acasă ¶¶
Ai fi o bună sufragetă, Alfie.
Uite-l pe norocos.
Onorabilul Alfie Doolittle.
Ce cauți în casa Elizei?
Fosta ei rezidență.
Poți să-ți cumperi de băut acum, Doolittle.
Ai avut noroc cu caru'.
Ce vrei să spui?
Fiică-ta, Eliza.
Ești norocos, Doolittle.
Ce e cu Eliza?
Nu știe. Propriul ei tată nu știe.
S-a mutat la un grangur.
A plecat cu taxiul, ca o păpușă.
Și nu s-a întors acasă de trei zile.
Spune.
Azi dimineață mi-a trimis vorbă.
Vrea să-i trimitem lucrurile...
în Wimpole Street, număru' 27 A...
pe numele Prof. Higgins
Și știi ce lucruri vrea?
Colivia și evantaiul chinezesc.
Dar zice:
"N-am nevoie de haine."
Știam eu că face carieră.
O s-avem de băut.
L-a bătut norocu' pe Alfred Doolittle.
¶¶ Omu' a fost făcut să-și mențină copiii ¶
¶ Și așa se și cuvine ¶
¶ Dar ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Ies ei în lume și te mențin pe tine ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Muncesc ei pentru tine ¶
¶ E un delict să ai o concubină ¶
¶ Să-ți amărăști biata nevastă ¶
¶ Dar ¶
¶ Cu puțin noroc ¶
¶ Scapi fără să afle! ¶¶
Poșta, domnule.
Plătește ce-i de plătit și refuză invitațiile.
Nu puteți continua să lucrați cu fata astfel.
Să o puneți să repete într-una alfabetul...
de dimineața până seara.
O să vă epuizați. Când se va sfârși?
Când o să facă așa cum trebuie. E tot, d-nă Pearce.
Încă o scrisoare de la un milionar american, Wallingford.
Îi sunteți util pentru Liga de reformă morală.
Arunc-o!
E a treia scrisoare de la el. Un răspuns, cel puțin.
Bine, pune-o pe birou.
D-le, a venit un gunoier, Alfred P. Doolittle...
vrea să vă vadă. Zice că fiica lui e aici.
Am spus eu!
Trimite-l sus pe ticălos.
Poate nu e ticălos, Higgins.
Prostii. E sigur un ticălos, Pickering.
Mă tem că vom avea necazuri cu el.
Nu, el va avea necazuri cu mine. Nu eu cu el.
Doolittle, d-le.
- Prof. Higgins? - Sunt aici.
Unde?
Bună dimineața, patroane.
Am venit cu o chestie serioasă, patroane.
Crescut la Houndslow.
Mamă galeză, cred.
Ce dorești, Doolittle?
Îmi vreau fata, asta vreau.
Sigur că da. Ești tatăl ei, nu?
Mă bucur că mai ai o scânteie de instinct patern.
E dincolo. Poți s-o iei imediat.
Cum?
Ia-o. Crezi că poți să-ți țin eu fata?
Ți se pare corect, patroane?
Să profiți de un om ca mine?
Fata e a mea. Tu mi-ai luat-o.
Cum îndrăznești să mă șantajezi?
Ai trimis-o aici înadins.
Nu mă lua așa, patroane.
Chem poliția. E un plan ca să storci bani...
prin amenințare.
Telefonez la poliție.
Ți-am cerut eu o părăluță?
Să spună domnu'. Am zis eu vreun cuvânt de bani?
Atunci pentru ce-ai venit?
Pentru ce-aș fi putut veni?
Fii omenos, patroane.
Alfred, ai trimis-o aici cu intenție.
Să mă trăznească dacă-i așa.
De unde știai că e aici?
Ți-aș spune, dacă m-ai lăsa.
Vreau să-ți spun. Doresc să-ți spun.
Aștept să-ți spun!
Pickering, tipul are un dar înnăscut al retoricii.
Observă ritmul acestei emanații spontane.
"Vreau să-ți spun. Doresc să-ți spun: Aștept să-ți spun."
Îi vine din partea galeză.
Cum de știai că e aici?
A trimis după lucruri și am aflat.
A spus că nu voia hainele.
Ce să cred eu, patroane? Ca tată, ce să cred?
Ai venit s-o salvezi de la ceva mai rău ca moartea?
Da, patroane. Așa e.
D-na Pearce!
Tatăl Elizei a venit s-o ia acasă. Să i-o dați!
Un moment, patroane. Un moment.
Suntem oameni de lume, nu?
Oameni de lume, zici? Lăsați-ne, d-nă Pearce.
Mă gândeam și eu.
Îmi ești simpatic...
dacă vrei fata nu țin neapărat s-o iau acasă...
dar putem cădea la-nvoială.
Cer numai drepturile de tată.
Ești ultimu' de pe lume dacă crezi c-o las gratis.
Văd că ești dintr-o bucată.
Așa că...
ce zici de cinci sterline? Față de cât valorează ea pentru mine.
Ar trebui să știi, Doolittle...
că dl. Higgins are intenții onorabile.
Sigur că da. De nu, i-aș cere 50.
Ți-ai vinde fata pentru 50 de sterline?
Nu ai nici o morală?
Nu mi-o pot permite. Nici tu, dac-ai fi sărac ca mine.
Nu vreau să jignesc, dar...
dacă Elizei îi pică ceva, de ce nu și mie?
Pune-te în pielea mea. Ce sunt eu?
Ce sunt? Unu' din săracii care nu contează.
Știi ce-nseamnă asta?
Unu' ca mine e tot timpul în contra moralei.
Orice-aș cere, mi se răspunde:
"Nu contezi, deci nu-ți putem da."
Dar am și eu nevoi ca și văduvele care cer pomană...
de șase ori pentru moartea aceluiași bărbat.
Am nevoie mai mult decât unu' care contează.
Nu halesc mai puțin, iar de băut...
Beau mult mai mult.
Să vorbim pe șleau.
Nu pretind să contez. Nu, nu sunt demn...
și voi rămâne așa. Îmi place așa. Ăsta e adevăru'.
Dar să profiți de un om...
să-l duci de nas la prețul fetei, pe care s-a chinuit s-o crească...
câtă sudoare pentru haleală și haine...
până când s-a făcut așa ca s-o placă domni ca voi?
E prea mult cinci sterline? Vă propun...
și aștept.
Pickering, dacă m-aș ocupa de el trei luni...
ar avea de ales: ministru în guvern sau predicator în Țara Galilor.
- Mai bine dă-i bancnota. - O va cheltui rău.
Nu, patroane, să mor.
Numai câte-un șpriț pentru mine și dama mea...
ca să ne dăm nouă o bucurie, de lucru la alții,
și ție satisfacție că nu i-ai aruncat.
Nu poți să-i cheltuiești mai bine.
E irezistibil. Să-i dăm zece.
Dama mea n-ar avea inima să-i cheltuiască.
Sunt o grămadă de bani.
Devii prevăzător și s-a dus fericirea.
Dă-mi ce ți-am cerut. Nici mai mult, nici mai puțin.
Să nu încurajăm imoralitatea.
De ce nu te însori cu dama ta?
Căsătoria nu e atât de rea. Ai luat-o și pe mama Elizei.
Cine ți-a zis, patroane?
Nimeni, am dedus.
Dacă-l mai ascultăm rămânem fără convingeri.
- Cinci sterline, ziceai. - Mulțam, patroane.
Sigur, nu vrei zece?
Nu. Poate altădată.
Scuze, domnișoară.
Vocale afurisite! Nu mai zic una!
Să fiu al naibii, Eliza.
Ce bine arată de când s-a spălat.
Îmi face cinste, nu-i așa?
Ce cauți aici?
Ține-ți gura în fața domnilor.
Dacă vă supără, scoate-ți cureaua.
Să-i vină mintea la cap.
Cu bine, domnilor. La revedere, Eliza.
Un filosof în felul lui.
Scrie-i d-lui Wallingford...
să-l caute pe dl. Doolittle...
simplu gunoier, unul din cei mai originali moraliști englezi.
Pentru ce-a venit?
Spune-ți vocalele!
Le știu. Le știam dinainte.
Dacă le știi, spune-le.
a, ie, i, oă, u.
Asta am zis și eu.
Le spun de trei zile, nu mai vreau.
Știu că e greu, d-șoară, dar trebuie să-nțelegi.
Explicațiile n-au rost. Ca militar ar trebui s-o știi.
Are nevoie de exercițiu.
N-o compătimi.
Bine, dacă insiști, mai multă răbdare totuși.
Bineînțeles.
Spune "A".
N-ai inimă. Nici un strop.
Dacă nu pronunți vocalele corect...
nu-ți dau nici prânz, nici cină, nici ciocolată.
¶¶ Ai să vezi tu, 'Enry 'Iggins, ai să vezi ¶
¶ O să plângi, dar va fi prea târziu ¶
¶ Rămâi tu lefter, din banii mei eu n-o să-ți dau ¶
¶ Ai să vezi tu, 'Enry 'Iggins, ai să vezi ¶
¶ Tu cazi bolnav ¶
¶ Și urli după doctor ¶
¶ Mie nu-mi pasă și mă duc la teatru ¶
¶ Oho, ho, 'Enry 'Iggins, ai să vezi! ¶
¶ Tu înoți în mare lângă mine ¶
¶ Și te prinde un cârcel ¶
¶ Când tu te îneci eu plec în oraș ¶
¶ Ai să vezi tu! ¶
¶ Când voi fi celebră, cu maniere ¶
¶ Și-o să mă plimb prin parcuri și grădini ¶
¶ Într-o zi regele o să-mi zică: "Liza, veche prietenă" ¶
¶ "Anglia-ntreagă o să-ți cânte ode" ¶
¶ "Și pe 20 mai, voi proclama" ¶
¶ "Ziua Lizei Doolittle" ¶
¶ "Toți te vor sărbători" ¶
¶ "Și tot ce-ți dorești se va-mplini" ¶
¶ "Mulțam, rege", zic eu cu manieră ¶
¶ "Vreau doar capu' lui 'Enry 'Iggins'" ¶
¶ "Așa să fie!" ¶
¶ Zice regele ¶
¶ "Gărzi, aduceți pe gagiu'" ¶
¶ La zid te vor pune 'Enry 'Iggins ¶
¶ Regele-mi zice: ¶
¶ "Liza, dă tu ordinul" ¶
¶ Când o să ridice pușca ¶
¶ O să strig: "Foc!" ¶
¶ Și s-a terminat cu tine! ¶
¶ Ai să vezi tu! ¶¶
Bine, Eliza, repetă.
"Ploaia în Spania e mai mult în câmpie."
Așa am zis și eu!
Nu, Eliza. Nici pe departe.
Seara, la culcare, în loc de rugăciune...
Vreau să spui:
"Ploaia în Spania e mai mult în câmpie."
De 50 ori.
Obții mai mult de la Cel de Sus, dacă-i vorbești corect.
Acum "H"-urile tale.
Pickering, va fi groaznic.
Stăpânește-te, Higgins. Dă-i o șansă.
Nu-i poți pretinde să spună bine la-nceput.
Vino, Eliza, uite-te aici.
Vezi flacăra?
Când pronunți "H" corect flacăra crește...
și când uiți să-l spui, rămâne cum e.
Așa vei ști când greșești.
Cu timpul vei auzi diferențele.
Vezi mai bine în oglindă. Ascultă au atenție.
"La Hartford, Hereford și Hampshire...
nu sunt uragane."
Repetă.
"La 'artford, 'ereford și 'ampshire nu sunt huragane."
Nu, nu!
N-ai chiar de loc ureche?
- Încă o dată? - Nu, te implor.
De la capăt. Fă asta.
Continuă.
În India e la fel?
Obișnuiesc și ei să omită sunete...
și să le introducă când nu trebuie?
Fata, Higgins!
Continuă.
¶¶ Bietul Prof. Higgins ¶
¶ Trudește zi și noapte ¶
¶ Toată ziua în picioare ¶
¶ Până când amețește ¶
¶ Nu odihnă, nu mâncare ¶
¶ Nu atinge nimic, nici o fărâmitură ¶¶
Încă o dată.
Ce drăguț că m-ați invitat.
Nu. "Drăguț".
Drăguț. "Ă" ca în "ceașcă" de ceai.
Drăguț. "Ceașcă de ceai."
Grozavă prăjitură. De unde-o cumpără D-na Pearce?
Excelentă. Și tartele cu căpșuni delicioase. Și prejitura cu prune.
Mai încearcă.
- Ai gustat... - Pickering!
Încă o dată, Eliza.
Ciașcă de ceai.
Nu.
Chiar n-auzi diferența?
Limba trebuie să atingă dinții de jos.
Pronunță.
Repetă.
Ceaiul e formidabil.
Ia tu ultima tartă cu căpșuni. Eu nu mai pot.
- Nu doresc. - E un păcat să se arunce.
Nu se aruncă. Știu pe cineva mort după tarte cu căpșuni.
¶¶ Bietul Prof. Higgins ¶
¶ Câte greutăți de-nvins ¶
¶ Nouă seara, zece ¶
¶ Până la miezul nopții ¶
¶ Unu noaptea, două, trei... ¶¶
Patru...
cinci...
șase pietricele.
Trebuie să rostești fiecare cuvânt pe care-l spun...
ca și cum n-ai avea pietricele-n gură.
"Ghivecele erau pline de mușchi...
ca de o crustă."
Fiecare cuvânt limpede.
Nu pot!
Chiar e nevoie de pietricele?
I-au servit lui Demostene, sunt bune și pentru Eliza Doolittle.
Continuă.
Nu pricep o iotă.
Poate e prea greu pentru ea.
De ce nu-ncerci ceva mai simplu? "Bufnița și pisicuța", de pildă.
O poezie minunată.
Pickering, n-aud ce spune!
Ce s-a întâmplat?
Am înghițit una.
Nu contează. Mai am destule. Gura mare. Una, două...
¶¶ Renunță, Prof. Higgins ¶
¶ Ascultă-ne, sau te lăsăm ¶
¶ 'E' nu 'IE' ¶
¶ Ne doare capul ¶
¶ 'E' nu 'IE' ¶¶
"Ploaia în Spania...
e mai mult în câmpie."
Nu pot!
Sunt tare, tare obosită.
Higgins, cred că e trei dimineața.
Fii înțelegător.
Totdeauna sunt înțelegător.
Dacă eu rezist cu durere de cap, trebuie să reziști și tu.
Și pe mine mă doare capul.
Știu. Știu că ești obosită.
Știu că ai nervii întinși ca un arc.
Dar gândește-te ce realizezi.
Cu ce te ocupi.
Măreția limbii engleze...
E darul nostru cel mai de preț.
Câte gânduri nobile...
au fost exprimate cu acest minunat, ingenios...
și muzical amestec de sunete.
Tu ți-ai propus să cucerești această limbă.
Și vei reuși.
Mai încearcă.
"Ploaia în Spania...
e mai mult în câmpie."
Cum ai spus?
"Ploaia în Spania...
e mai mult în câmpie."
Încă o dată.
Cred că a prins.
¶¶ Dumnezeule, a prins ¶
¶ Din nou. Unde plouă? ¶
¶ În câmpie, în câmpie ¶
¶ Unde e câmpia aia murată? ¶
¶ În Spania, în Spania ¶
¶ La Hartford, Hereford și Hampshire ¶
¶ Nu sunt uragane ¶
¶ Ce drăguț că m-ați invitat ¶
¶ Încă o dată. Unde plouă? ¶
¶ În câmpie, în câmpie ¶
¶ Unde-i ploaia asta? ¶
¶ În Spania, în Spania ¶¶
Facem progrese, Pickering. E cazul s-o pun la probă.
Vă simțiți bine, d-le Higgins?
Foarte bine. Dumneavoastră?
- Bine. - E în ordine.
O încercare în public să vedem cum se descurcă.
D-le m-a trezit un zgomot îngrozitor.
Nu știți despre ce e vorba?
Eu n-am auzit nici un zgomot.
Cred că trebuie să mergeți la doctor.
- Știu. O ducem la curse. - Curse?
Mama are o lojă la Ascot.
- Îi ceri voie mamei, sper. - Bineînțeles.
Nu, mai bine să-i facem o surpriză. La culcare.
Dimineață mergem să-i cumpărăm o rochie.
Continuă să lucrezi, Eliza.
D-le, e dimineață.
Cel mai bine se lucrează dimineața.
Unde se pot cumpăra rochii?
La magazinul Whitely.
Cum se face că știi?
Oricine știe.
Să nu-i luăm una cu floricele.
Nu-mi plac modelele cu buruieni.
Vreau ceva simplu...
și elegant.
Poate cu o fundă.
Da, da. Exact.
Ai muncit prea mult. Efortul începe să se vadă.
Eliza, nu-mi pasă ce spune dl. Higgins.
Lasă cărțile și mergi la culcare.
¶¶ Nu pot să dorm ¶
¶ Capul mi-e prea ușor să-l pun jos ¶
¶ Nu pot să dorm azi ¶
¶ Pe toate bijuteriile coroanei! ¶
¶ Aș fi dansat toată noaptea ¶
¶ Și tot nu m-aș fi săturat ¶
¶ Aș fi putut zbura ¶
¶ Gata să fac o mie de lucruri noi ¶
¶ Nu știu de unde atâta emoție ¶
¶ De ce inima a prins aripi ¶
¶ Știu doar atât ¶
¶ Când a dansat cu mine ¶
¶ eu nu m-aș fi oprit... ¶
¶ toată noaptea! ¶¶
A trecut de trei.
Sunteți de acord?
Ar trebui să meargă la culcare!
A fost minunat, draga mea.
Dar acum e ora de culcare.
¶¶ Toți ducii, conții și lorzii ¶
¶ Sunt aici ¶
¶ Ce spectacol fascinant, absolut extaziant ¶
¶ La derby-ul de la Ascot ¶
¶ Nerăbdători caii așteaptă ¶
¶ Semnalul să-și ia zborul ¶
¶ Ce moment răpitor, absolut încântător ¶
¶ La derby-ul de la Ascot ¶
¶ Pulsul accelerat ¶
¶ Obrajii încinși ¶
¶ Inimile bat ¶
¶ N-am fost nicicând atât de emoționat ¶
¶ În câteva secunde ¶
¶ Încep s-alerge ¶
¶ Se-aude clopoțelul ¶
¶ Un salt înainte! Priviți! ¶
¶ A-nceput! ¶
¶ Ce moment extaziant ¶
¶ Ce ritm epuizant ¶
¶ O cursă cu fiori ¶
¶ La derby-ul de la Ascot ¶¶
Mamă!
Henry! Ce surpriză neplăcută!
Bun găsit, mamă.
Ce bine arăți.
Ce cauți aici? Mi-ai promis că nu mai vii aici. Pleacă!
Nu pot. Am treabă.
Vorbesc serios. Prietenii mei vor fi ofensați.
Cum te văd pe tine, dispar.
Și nici nu ești îmbrăcat de Ascot.
Mi-am schimbat cămașa. Am o sarcină pentru tine.
De fonetică. E vorba de o fată.
Nu-i amor. E o florăreasă.
O duc la Balul Ambasadorilor, dar vreau s-o pun la probă.
- Cum ai spus? - Doar știi Balul Ambasadorilor.
Am invitat-o în loja ta, azi.
O florăreasă?
Am învățat-o să vorbească decent.
Am instruit-o cum să se poarte.
N-are voie să vorbească decât de vreme și de sănătate.
"Ce zi frumoasă" etc. N-o lăsa să continue.
Ajut-o. O să fie bine.
"Bine" să discuți de sănătate la curse?
Trebuie să vorbească despre ceva.
Unde e fata acum?
La croitor. Să-i ajusteze rochia.
Ar fi trebuit s-o iau cu mine.
- D-na Eynsford-Hill. - Bună ziua, d-nă Higgins.
Îl cunoașteți pe fiul meu.
Ce plăcere!
- Ne cunoaștem de undeva? - Nu știu.
Nu contează. Așezați-vă!
Unde naiba o fi?
Col. Pickering, ați venit la timp pentru ceai.
Mulțumesc, d-nă Higgins.
Dragă d-șoară Doolittle.
Ce drăguț că m-ați invitat.
Încântată, draga mea.
- Lady Boxington. - Ce plăcere!
Lord Boxington
D-na Eynsford-Hill, d-șoara Doolittle
Ce plăcere.
Și Freddy Eynsford-Hill.
Ce plăcere!
D-șoară Doolittle.
Bună ziua, Prof. Higgins.
Cursa a fost foarte palpitantă, d-șoară Doolittle.
Îmi pare rău că ați pierdut-o.
Ce credeți, o să plouă?
"Ploaia în Spania e mai mult în câmpie."
"Dar la Hartford, Hereford și Hampshire nu sunt uragane."
Ce amuzant!
Care-i problema, tinere? Cred că am nimerit-o.
Răpitor.
S-a făcut răcoare?
Sper că nu vom avea vreme rece.
Aduce mereu gripă.
Și toată familia mea e sensibilă.
Mătușa mea a murit de gripă.
Dar eu cred că i-au făcut felul.
Făcut felul?
Da, să te ajute Dumnezeu.
De ce să moară ea de gripă...
când a scăpat de difterie c-un an în urmă.
O prinsese rău.
Toți o credeau moartă.
Tata i-a turnat rachiu pe gât cu lingura.
Și-a revenit așa de bine că era să muște lingura.
Ce nenorocire!
Cum să moară de gripă...
una atât de țeapănă?
Ce s-a ales de pălăria ei de pai, care trebuia s-o moștenesc eu?
A șutit-o careva.
Și atunci mi-am zis:
Cine a luat pălăria, i-a făcut felul.
I-a făcut felul, ai spus?
Ce înseamnă?
E felul nou de a face conversație.
Doar nu crezi cu-adevărat că au ucis-o?
Cum să nu.
Ăia cu care trăia, ar fi omorât-o și pentru acul de la pălărie.
Tatăl d-stră n-ar fi trebuit...
să-i toarne alcool pe gât.
Ar fi putut s-o omoare.
Nu, ginul era ca laptele pentru ea.
Iar el știe cât e de bun, pentru că soarbe tot timpul.
Vrei să spui că bea?
Pe cuvântu' meu, boală cronică.
De ce râzi pe sub mustață?
Noul mod de a conversa. Îți reușește atât de bine.
Dacă-mi reușește, de ce râzi?
Am zis ceva ce nu se cuvine?
Nu, absolut de loc.
Un adevărat noroc.
Nu-i timp să pariem înainte de următoarea cursă...
vino, draga mea.
Eu am pariat pe nr. 7. Aș fi fericit dacă ai face la fel.
O să guști cursa și mai mult.
Foarte amabil.
Numele calului e Dover.
Să mergem.
¶¶ Iată-i din nou ¶
¶ Aliniați la start ¶
¶ Așteaptă încordați ¶
¶ Sunt gata. Start! ¶
¶ A început ¶¶
Hai, Dover.
Hai, Dover. Mișcă-ți fundu'!
Dumnezeule!
Sper că nu vorbești serios, Henry. Nu poți să o duci la Bal.
Nu crezi că e pregătită?
E pregătită să stea cu marinarii.
O să-i mai rafinăm limba, dar...
Înțelege că e un proiect imposibil...
înseamnă că ești nebun după ea.
Te sfătuiesc să renunți să te chinui...
și s-o chinui și pe biata fată.
E aventura cea mai fascinantă pe care am trăit-o.
Pickering și cu mine ne ocupăm de ea toată ziua. Ne umple viața.
O învățăm pe Eliza, vorbim cu Eliza, o ascultăm, îi luăm haine.
Doi copii care se joacă cu o păpușă.
Uite mașina.
Bună seara, d-le.
- E gata cina? Am o foame de lup. - Îndată, d-le.
Bună seara, Prof. Higgins
¶¶ Când a spus că mătușa a mușcat lingura ¶
¶ Mi-a făcut felul ¶
¶ Inima a pornit spre lună ¶
¶ Când vorbea de tatăl și de gin ¶
¶ A fost comedia cea mai reușită ¶
¶ Iar când a strigat: "Mișcă-ți..." ¶¶
- Da, d-le? - E acasă d-șoara Doolittle?
Cine să-i spun că o caută?
Freddy Eynsford-Hill. Dacă nu-și amintește...
Spune-i că eram tipul care-i râdea pe sub mustață.
Da, d-le.
Poți să-i dai aceasta?
Nu poftiți înăuntru?
Sunt la cină, dar puteți aștepta.
Nu, mulțumesc. Vreau să respir aerul străzii unde stă ea.
¶¶ Am trecut pe aici și înainte ¶
¶ Dar simțeam pavajul sub picioare ¶
¶ Acum plutesc pe deasupra ¶
¶ Pentru că sunt pe strada ta ¶
¶ Văd lilieci în floare? ¶
¶ Aud ciocârlii din orice parte? ¶
¶ Răzbate farmecul din orice casă? ¶
¶ Nu, numai unde stai tu ¶
¶ O, ce sentiment puternic ¶
¶ Să știu că ești la câțiva pași ¶
¶ Sentimentul uriaș ¶
¶ Că poți să apari în orice clipă ¶
¶ Lumea se oprește să se uite. Nu-mi pasă ¶
¶ Pentru că-i unicul loc din lume, unde vreau să fiu ¶
¶ Lasă să treacă timpul ¶
¶ Nu-mi pasă de vreme ce ¶
¶ Sunt pe strada ta ¶¶
Îmi pare foarte rău, d-le.
D-șoara Doolittle nu vrea să revadă pe nimeni. Niciodată!
De ce? A fost nemaipomenită.
Mi s-a relatat, d-le. Îi transmiteți ceva?
Spuneți-i că o aștept.
Poate dura zile sau săptămâni.
Nu-i nimic. Sunt fericit aici.
¶¶ Lumea se oprește, dar nu-mi pasă ¶
¶ N-aș vrea să fiu în nici un alt loc de pe lume ¶
¶ Lasă să teacă timpul ¶
¶ Nu-mi pasă de vreme ce ¶
¶ Sunt pe strada ta ¶¶
E inuman să continui, Higgins.
Îți dai seama ce-a trebuit s-o înveți în șase săptămâni?
Să umble, să vorbească cu un duce, un lord...
un episcop, un ambasador. E imposibil.
Încerc să-ți spun că renunț la pariu.
Ești îndărătnic. Dar și eu sunt.
Experimentul a luat sfârșit.
Numai regele m-ar convinge să dau înapoi.
Pricepi, Higgins? S-a sfârșit.
Dacă se-ntâmplă vreun accident la bal...
dacă d-șoara Doolittle va avea de suferit...
vei fi doar tu responsabil.
Eliza poate face orice.
Dacă se dă de gol? Ai uitat de Ascot?
Să zicem că face o gafă oribilă?
La bal nu sunt cai, Pickering.
Gândește-te ce teribil ar fi.
Dar se-ntâmplă ceva rău la bal, nu știu ce-aș face.
Te poți întoarce la regiment.
Nu-i cazul să fii ușuratec, Higgins.
Te-ai purtat cu ea...
peste orice limită de bun simț.
Nu te mai plimba atâta? Nu poți sta locului?
Bea ceva. Te calmează.
Nu sunt agitat.
- Unde e vinul? - Pe pian.
Mașina e la scară, d-le.
Anunț-o pe d-șoara Doolittle.
Pariez că rochia nu-i vine.
Să n-ai încredere în modiștii francezi.
Ar fi trebuit să mergem la un magazin englezesc.
- Vrei un pahar? - Nu, mulțumesc.
Ești sigur că știe tot ce i-ai turnat în cap?
Rămâne de văzut.
Și dacă nu-și amintește ceva?
Pierd pariul.
Nu-mi place că ești prea mulțumit de tine.
Când miza e atât de mare...
e lipsit de decență să nu bei un pahar.
Iar fata? Te comporți ca și cum n-ar conta.
Prostii, Pickering. Sigur că contează.
Ce crezi c-am făcut în tot timpul ăsta?
Ce poate conta mai mult decât să iei o ființă...
și să o transformi, dându-i un alt fel de a vorbi.
Anulezi cele mai adânci diferențe între clase...
și între suflete.
Contează enorm.
D-șoară Doolittle, sunteți superbă.
Mulțumesc, Colonele.
Ce zici, Higgins?
Nu-i rău. Nu-i rău de loc.
Maestro!
Vă amintiți de mine?
Nu. Cine ești dumneata?
Elevul d-stră. Primul și cel mai bun elev al d-stră.
Sunt Zoltan Karpathy, băiatul minune.
V-am dus faima în Europa.
M-ați învățat fonetică.
De ce nu te tunzi?
N-am aspectul d-stră impozant.
Dacă mă tund, nimeni nu mă observă.
De unde ai aceste monezi?
Sunt decorații pentru limbi.
Regina Transilvaniei e aici.
Îi sunt indispensabil la recepțiile internaționale.
Vorbesc 32 de limbi. Îi știu pe toți în Europa.
Nu-mi scapă nici un impostor.
Prof. Karpathy.
Ambasadorul Greciei.
Grec, pe naiba.
Se face că nu știe engleza, dar nu mă poate păcăli.
E fiul unui ceasornicar din Yorkshire.
Vorbește engleza atât de mârșav, că fiecare vorbă...
îi trădează originea.
Îl ajut să se prefacă, dar îmi plătește gras. Toți îmi plătesc...
Scuzați-mă, vă cheamă Maiestatea Sa.
Vice-contele și vice-contesa de Saxonia.
Baronul și baroneasa de Yorkshire.
Sir Guy și Lady Scot-Auckland.
Contele și contesa Demereau.
Vice-contele și vice-contesa Hillyard.
Dl. și d-na Richard Lanser.
Lord și Lady Clanders.
D-șoara Eliza Doolittle, Colonelul Pickering.
Profesorul Higgins.
- Excelență. - D-șoară Doolittle.
Ce plăcere.
Bună seara, Colonele.
Ce tânără încântătoare vă ține companie!
Cine e?
O verișoară. Și Higgins. Scuzați-mă.
Prof. Higgins!
Are o privire pierdută, parcă ar trăi într-o grădină.
Într-un fel e adevărat.
Henry trebuie s-o ducă acasă. Aici e un expert în limbi.
- Un fel de "imposturolog". - Cum ați spus?
Tânăra cu Col. Pickering...
Află cine e.
Cu plăcere.
Situația e periculoasă.
Zoltan, vorbește-mi de ambasadorul Greciei
Cu plăcere, dar aș vrea să cunosc această ființă încântătoare.
Ambasadorul e chiar din Yorkshire?
Maiestatea Sa, Regina Transilvaniei...
și Alteța Sa Prințul Gregor.
Încântătoare. De-a dreptul încântătoare.
D-șoara Doolittle, Alteță.
D-șoară Doolittle, fiul meu dorește să danseze cu d-stră.
Absolut extraordinar.
Și multe bufonerii.
O realizare uriașă.
Cum a fost, d-le Higgins?
Un triumf, d-nă Pearce. Triumf total.
Higgins, ai fost splendid.
Recunoaște, n-ai avut de loc emoții?
Nici măcar o dată, de două ori?
Nu, când am înțeles c-o să câștig.
Mă simțeam ca un urs în cușcă.
O realizare uriașă.
Dacă nu-aș fi făcut pariu, renunțam de-acum două luni.
Formidabil.
Câte bufonerii!
Higgins, omagiile mele.
Lumea nu-și cunoaște meseria.
¶¶ Ai reușit, amice, ai reușit ¶
¶ Ai spus că vei reuși, și ai reușit. ¶
¶ Eu am avut îndoieli ¶
¶ Dar trebuie să recunosc că ai reușit ¶
¶ Meriți o medalie, titlul de cavaler ¶
¶ N-a fost mare lucru ¶
¶ Tu singur ai luat cu asalt orice piedică ¶
¶ Să recunoaștem meritele drept ¶
¶ Mult din succes se datorează ție ¶
¶ Dar tu ești cel care a reușit ¶
¶ Neclintit ca o stâncă, n-ai ezitat o clipă ¶
¶ Nu încape îndoială ¶
¶ Că reușita e a ta ¶
¶ Eu am îmbătrânit c-un an, credeam că mor de frică ¶
¶ N-am avut o clipă de răgaz ¶
¶ Cum am intrat am înțeles că voi câștiga ¶
¶ După care m-am plictisit de moarte ¶
¶ Merita să auziți oh-urile și ah-urile ¶
¶ Toți se-ntrebau cine e ¶
¶ Parcă n-ar fi văzut o lady înainte ¶
¶ Când Prințul Transilvaniei i-a cerut un rendez-vous ¶
¶ Și i-a oferit brațul ¶
¶ I-am spus: ai reușit, ai reușit ¶
¶ Au găsit-o răpitoare și teribil de aristocrată ¶
¶ Fără să știe... ¶
¶ că e opera ta ¶
Bine că era acolo Zoltan Karpathy.
Fără el aș fi murit de plictiseală.
Karpathy? Ungurul ăla nesuferit?
Da, era acolo cu toate șmecheriile lui.
¶ Nemernicul ăsta care folosește știința vorbirii ¶
¶ Pentru șantaj, nu ca să o predea ¶
¶ Și-a luat sarcina afurisită ¶
¶ de a afla cine e d-șoara Doolittle ¶
¶ Unde mă-ntorceam, era și el ¶
¶ Copoiul ăla lățos de la Budapesta ¶
¶ Nu ne-a slăbit o secundă ¶
¶ Se ținea de noi ca râia ¶
¶ Mi-am zis că n-avea rost să nu-l las s-o cunoască ¶
¶ Așa că l-am lăsat să danseze cu ea ¶
¶ Emanând farmec din toți porii se apropie, unsuros ¶
¶ A pus în mișcare tot ce știa ca s-o demaște ¶
¶ La sfârșitul dansului lucea de bucurie convins că știe ¶
¶ Cu-o voce sigură și-un zâmbet larg pe buze ¶
¶ A anunțat că e un fals ¶
Nu!
¶ "Engleza ei e prea bună", deci este clar străină ¶
¶ În timp ce alții învață limbile materne" ¶
¶ "Englezii nu-s capabili" ¶
¶ "Deși a studiat cu un expert în dialecte și gramatică" ¶
¶ "Susțin că e de proveniență ¶
¶ maghiară" ¶
¶ Mai mult, are sânge regesc ¶
¶ E o prințesă ¶
¶ Sângele ei e mai albastru ca Dunărea ¶
¶ "I se citește maiestatea pe chip" ¶
¶ "Ea a crezut că m-a păcălit Nici măcar o clipă!" ¶
¶ "Cum ar putea-nșela pe un compatriot?" ¶
¶ "Știu orice limbă de pe hartă" zicea el ¶
¶ "Și ea e maghiară ca prima 'Rapsodie maghiară'" ¶
¶ Felicitări, Prof. Higgins ¶
¶ Pentru extraordinara victorie ¶
¶ Felicitări ¶
¶ Veți rămâne în istorie ¶¶
Slavă Domnului, s-a sfârșit.
Pot să mă duc la culcare.
- Noapte bună. - Noapte bună, d-nă Pearce.
Mă retrag și eu. Noapte bună. A fost o zi mare.
Noapte bună, Pickering.
D-nă Pearce?
La naiba, voiam să-i cer cafea în loc de ceai la micul dejun.
Lasă-i tu o notă, Eliza. Și stinge luminile.
Trebuie să fie jos. La naiba!
Într-o zi o să-mi pierd și capul.
Ce naiba am făcut cu papucii?
Sunt aici!
Ia-i și să n-ai o zi de noroc cu ei!
Ce se-ntâmplă?
Ceva nu merge?
Pentru d-stră nu. Ați câștigat pariul, nu-i așa?
Eu nu contez, nu-i așa?
L-ai câștigat tu, păduche încrezut? Eu l-am câștigat!
De ce mi-ai aruncat papucii?
Am vrut să te desfigurez. Te-aș omorî, animal egoist, ce ești!
De ce nu m-ai lăsat în mizerie?
Slavă Domnului s-a sfârșit. Poți să mă arunci înapoi. Nu-i așa?
O, micuța creatură are nervii slabi?
Strânge-ți ghearele, mâță! Cum îndrăznești?
Stai jos și taci!
Ce se va alege de mine?
De unde să știu eu?
Ce s-a întâmplat?
Nu-ți pasă. Știu că nu-ți pasă.
Nici dacă aș muri. Nu contez de loc pentru tine.
Nici cât papucii ăia.
Aceia!
Aceia! Nu cred că mai are importanță.
De ce te comporți așa, dintr-odată?
Te plângi de cum ești tratată aici?
Nu.
Cineva din casă te-a trataturât? Colonelul, d-na Pearce?
Nu.
Doar nu vrei să spui că eu m-am purtat urât?
Nu.
Mă bucur.
Poate ești obosită după efortul de azi.
Vrei ciocolată?
Nu, mulțumesc.
E firesc să fii nervoasă, dar s-a sfârșit.
Nu mai ai nici o grijă.
Nu, d-stră nu mai aveți nici o grijă.
Doamne, aș vrea să mor.
De ce? Pentru D-zeu, de ce?
Ascultă-mă, Eliza. Iritarea asta e subiectivă.
Nu-nțeleg. N-am școală.
Nervii tăi sunt închipuire. Nimeni nu te-a rănit.
La culcare. O să-ți treacă.
Plângi puțin, fă rugăciunea și o să-ți treacă.
Am auzit rugăciunea d-stră.
"Slavă Domnului s-a sfârșit."
Tu nu te bucuri să s-a sfârșit?
Acum ești liberă, poți să faci ce vrei.
La ce sunt bună eu? Pentru ce m-ați pregătit?
Unde o să mă duc?
Ce se va alege de mine?
Asta te doare?
Nu mi-aș face griji în locul tău.
Sunt sigur că te poți stabili undeva fără nici o problemă.
Nu mi-am dat seama că pleci.
Te-ai putea mărita.
Nu toți sunt burlaci înrăiți ca mine și Colonelul,
Cei mai mulți se-nsoară, săracii.
N-arăți rău.
Câteodată e chiar o plăcere să te privesc.
Nu acum, când plângi.
Acum arăți ca vai de lume...
dar când ești calmă, te-aș găsi atrăgătoare.
Du-te la culcare, odihnește-te, și dimineața...
uite-te în oglindă.
Cred că mama îți poate găsi un soț pe măsură.
Când vindeam flori era mai bine.
Ce vrei să spui?
Vindeam flori, nu mă vindeam pe mine.
Acum sunt o lady. Nu mai sunt bună să vând nimic.
Hai, Eliza. Nu jigni relațiile umane...
vorbind de cumpărat și vândut.
Nu trebuie să te măriți dacă nu vrei.
Ce-mi rămâne de făcut?
O mulțime de lucruri.
Cum rămâne cu florăria?
Sunt sigur că Pickering te ajută. Are o grămadă de bani.
A plătit îmbrăcămintea.
Iar închiriatul bijuteriilor a costat vreo 200 de sterline.
Liniștește-te. Totul va fi bine.
Eu trebuie să mă culc. Sunt groaznic de obosit.
Venisem după ceva...
După papuci.
Ah, da. Ai tras la țintă cu ei.
Înainte de a pleca...
hainele sunt ale mele sau ale Colonelului?
Ce naiba să facă Pickering cu ele?
Ce-ți bați capul cu asta?
Ce am voie să iau cu mine?
Nu vreau să fiu acuzată de furt.
Furt?
Nu cred că ai spus asta. N-ai sensibilitate.
Scuze. Sunt o fată simplă, fără carte și trebuie să fiu prevăzătoare.
Nu pot fi sentimente între cei ca d-stră și cei ca mine.
Pot să știu ce-mi aparține și ce nu?
Ia toată casa dacă vrei.
Înafară de bijuterii. Sunt închiriate.
Oprește-te, te rog.
Vreți să le duceți cu d-stră, să le puneți bine?
Nu vreau să dispară.
Dă-mi-le. Dacă mi-ar aparține...
ți le-aș băga pe gâtul ăla nerecunoscător.
Inelul nu-i cu chirie. Mi l-ați cumpărat la Brighton.
Nu-l vreau.
Nu mă loviți!
Loviți? Creatură infamă! Cum îndrăznești?
Tu m-ai lovit. Până-n adâncul inimii.
Mă bucur Mi-am luat revanșa...
M-ai făcut să-mi pierd firea. Nu mi s-a mai întâmplat.
Nu mai vreau să discut acum. Mă duc la culcare.
Faceți singur nota pentru d-na Pearce, cu cafeaua...
eu n-am s-o fac.
La naiba d-na Pearce, cafeaua și cu tine!
La naiba cu nebunia mea, să-mi risipesc cunoștințele greu obținute...
și comoara preocupărilor mele cu o gâscă de mahala.
¶¶ Ai să vezi, 'Enry 'Iggins, ai să vezi! ¶
¶ O să regreți, dar va fi prea târziu ¶
¶ Acum o să suferi tu ¶
¶ Și n-ai să poți chema pe nimeni în ajutor ¶
¶ Ai să vezi ¶
¶ Am trecut pe aici și înainte ¶
¶ Dar simțeam pavajul sub picioare ¶
¶ Acum plutesc pe deasupra ¶
¶ Pentru că sunt pe strada ta ¶
¶ Văd lilieci în floare? ¶
¶ Aud ciocârlii din orice parte? ¶
¶ Răzbate farmecul din orice casă? ¶
¶ Nu, numai unde stai tu ¶
¶ O, ce sentiment puternic ¶
¶ Că poți să apari în orice clipă ¶
¶ Ce sentiment puternic ¶
¶ Că poți să apari pe neașteptate ¶
¶ Oamenii se opresc, ei... ¶¶
Iubire.
Freddy, ce cauți aici?
Nimic. Îmi petrec nopțile. Doar aici sunt fericit.
Nu râde de mine, d-șoară Doolittle.
Nu-mi mai spune domnișoară. Pentru mine ajunge Eliza.
Tu nu crezi că sunt o gâscă de mahala, nu-i așa?
Iubire, cum pot să-mi închipui așa ceva? Îmi știi sentimentele.
Ți-am scris de două, trei ori pe zi.
¶¶ Spune un cuvânt, lumea se umple de cântec ¶
¶ Iar eu voi zbura mai sus ca păsările ¶
¶ Atinge-mă, și mi se topește inima ¶
¶ Coboară raiul pe pământ... ¶
¶ Vorbe, vorbe, vorbe. Sătulă sunt de vorbe ¶
¶ Toată ziua le aud de la el, acum și de la tine ¶
¶ Asta-i tot ce știți voi grangurii? ¶
¶ Nu-mi vorbi de stele care ard ¶
¶ Dacă mă iubești, dovedește-mi ¶
¶ Nu-mi vorbi de vise, de dorințe ¶
¶ Dacă ești înflăcărat, dovedește-mi
¶ Iată-ne pe amândoi, în miez de noapte ¶
¶ Nu-mi vorbi de primăvară, strânge-mă la piept ¶
¶ Oricine a iubit știe să-ți spună ¶
¶ Că nu e vreme de vorbit ¶
¶ Buzele tale nu m-au dorit? ¶
¶ Nu-mi spune cât, dovedește-mi
¶ Nu-mi vorbi de dragoste eternă ¶
¶ Fără jurăminte! ¶
¶ Dovedește-mi! ¶
¶ Nu-mi cânta, nu-mi citi poezii ¶
¶ Nu pierde timpul ¶
¶ Nu-mi vorbi de vară și de toamnă ¶
¶ Taci și dovedește-mi ¶
¶ Nu mai vreau să aud o vorbă ¶
¶ I-am ascultat pe toți ¶
¶ Suntem noi doi, ca într-un fel de vis ¶
¶ Dacă spui un cuvânt, urlu ¶
¶ Brațele tale nu m-au dorit? ¶
¶ Nu-mi explica, dovedește-mi! ¶
¶ Nu aștepta să-mbătrânesc ¶
¶ Dovedește-mi acum! ¶¶
- Unde mergi? - Spre Tamisa.
- De ce? - Ca să m-arunc în ea.
Eliza, iubire, ce spui?
- N-am bani. - Am eu.
- Unde mergem? - În locul de unde am venit.
Iubire, să vin cu tine.
¶¶ Cu un fotoliu enorm ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
¶ Cu multă ciocolată ¶
¶ Mult cărbune să-ncălzească ¶
¶ Fața caldă, mâinile, picioarele calde ¶
¶ N-ar fi icstraordinar? ¶
Cumperi o floare, domnișoară?
Da, cu plăcere.
Bună dimineața, domnișoară. Vă pot fi de folos?
Pot să-mi încălzesc mâinile?
Poftiți, domnișoară.
Scuzați-mă. Pentru o clipă v-am luat drept altcineva.
Drept cine?
Iertați-mă! Mă-nșeală lumina zorilor.
Să vă chem un taxi? O lady nu trebuie să meargă așa...
prin Londra, la ora asta.
Nu, mulțumesc.
¶ Iar pe genunchi capu' cuiva ¶
¶ Cald și tandru cât se poate închipui ¶
¶ Care să aibă grijă de mine ¶
¶ Oh, n-ar fi... ¶
¶ icstraordinar? ¶¶
Mai treceți pe la noi, d-le Doolittle. Apreciem protecția d-stră.
Mulțumesc, dragă. Ține.
Du-ți nevasta în excursie la Brighton.
Mulțumesc, d-le Doolittle.
Un local minunat Harry. Ar trebui să venim mai des.
Tată?
Vezi, Harry, n-are milă.
A trimis-o să mă spioneze. Carne din carnea mea.
Sunt nefericit. Poți să i-o spui.
Despre ce vorbești?
Ca și cum n-ai ști.
Spune-i diavolului din Wimpole Street ce mi-a făcut.
Ce ți-a făcut?
M-a distrus.
M-a închis în morala burgheză.
Să nu-i iei apărarea.
N-a scris el unui grangur american unul Wallingford...
care dona 5 milioane pentru a fonda societăți de reformă morală...
i-a zis că dl. Alfred P. Doolittle, simplu gunoier,
e cel mai original moralist al Angliei?
Pare una din glumele lui.
Glumă, zici. Mi-a pus capac. Uite-așa.
Bătrânul a murit și mi-a lăsat patru mii de sterline pe an.
L-a rugat cineva să mă facă gentilom? Eram liber și fericit.
Îi ciupeam pe toți de bani, când voiam.
Acu' sunt legat de mâini și de picioare și toți mă ciupesc pe mine.
Acum un an n-aveam nici o rudă,
doar una, două care nu-mi vorbeau.
Acum am 50. Nici unul n-are un salariu ca lumea.
Trebuie să trăiesc pentru alții, nu pentru mine. Morală burgheză.
Hai, Alfie, în câteva ore trebuie să fii la biserică.
- Biserică? - Eh, da, biserică.
Partea cea mai dureroasă.
De ce crezi că-s înțolit ca de-nmormântare?
Maică-ta vitregă vrea să mă-nsor.
Acum sunt respectabil, și vrea și ea să fie la fel.
Dacă-i așa, de ce nu dai banii înapoi?
Aici e tragedia, Eliza.
E ușor să spui - îi arunc...
dar n-am curaj.
Toți suntem intimidați. Asta e.
Am fost cumpărat.
Uite-n ce hal m-a adus profesorul tău.
Nu e profesorul meu.
Ce, te-a trimis înapoi?
M-aruncă pe mine-ntre bogați, și te trimite să te țin.
Făcea parte din plan, deci...
dar ai să-i tragi clapa.
Nu te-ntoarce la mine. Nu-ți dau nici doi penny.
Ești pe picioarele tale. Ești o doamnă, te descurci.
Da, Eliza. Ești o lady acum.
E tare frig în taxi.
Vrei să vii să mă vezi îmbrobodit?
Biserica Sf. George, ora 10.00.
Nu te-aș sfătui, dar ești binevenită.
Nu, mulțumesc, tată.
Ai terminat aici, Eliza?
Da, Freddy, aici am terminat.
Noroc, tată.
Mulțumesc, Eliza.
Vino, Alfie.
Cât timp mi-a rămas?
¶¶ Câteva ore ¶
¶ Atâta tot ¶
¶ Câteva ore ¶
¶ Până când îți pun ștreangul de gât ¶
Londra e plină de rachiu și fete.
Trebuie să le găsesc în câteva ore.
Adu sticla, porumbiț-o!
¶ O să mă-nsor în zori ¶
¶ Clopotele vor suna ¶
¶ Scoate dopul iute, dă-mi rachiul ¶
¶ Ca să fiu la biserică la timp ¶
¶ Trebuie să fiu acolo-n zori ¶
¶ Dichisit și parfumat ¶
¶ Fetelor, un pupic să știu că-mi duceți dorul ¶
¶ Dar să fiu la biserică la timp ¶
¶ Dacă dansez, strângeți podeaua ¶
¶ Dacă fluier, dați-mă afară ¶
¶ Fiindcă mă-nsor în zori ¶
¶ Clopotele vor suna ¶
¶ Să tragem o cântare, dar nu pierdeți frâul ¶
¶ Duceți-mă la biserică ¶
¶ Pentru numele lui Dumnezeu... ¶
¶ Duceți-mă la timp ¶
¶ O să mă-nsor în zori ¶
¶ Clopotele vor suna ¶
¶ Unul mai zdravăn să răstoarne masa ¶
¶ Dar duceți-mă la biserică la timp ¶
¶ Dacă zbor, împușcați-mă ¶
¶ Dacă mă țin de fete, în exil cu ele ¶
¶ Căci mă însor în zori ¶
¶ Clopotele vor suna ¶
¶ Dați-mi cu smoală, chemați armata ¶
¶ Dar duceți-mă la biserică ¶
¶ La timp ¶
¶ Drogați-mă, legați-mă, puneți-mi timbru ¶
¶ Dar expediați-mă la biserică ¶
¶ Duceți-l la biserică ¶
¶ Pentru numele lui Dumnezeu ¶
¶ Stelele merg la culcare ¶
¶ Zorii apar pe cer ¶
¶ Londra se trezește ¶
¶ Ziua începe ¶
¶ Noroc, bătrâne ¶
¶ Sănătate ¶
¶ Rămâi cu bine ¶
¶ Mă-nsor în dimineața asta ¶
¶ Clopotele vor suna ¶
¶ Dați-mi salutul și îmbarcați-mă! ¶
¶ Dar duceți-l la timp la biserică ¶¶
N-a spus unde să-i trimiți hainele?
V-am spus că le-a luat cu ea.
E ceva neclar. Eliza a-ntins-o.
D-na Pearce a lăsat-o să plece fără să-mi spună!
Ce-o să mă fac? Azi beau ceai în loc de cafea.
Nu știu unde-mi sunt lucrurile, ce întâlniri am.
- Eliza ar ști. - La naiba, a plecat!
Ai speriat-o cu ceva ieri?
Nici n-am vorbit cu ea. Erai de față.
Te-ai purtat urât în lipsa mea?
Mi-a aruncat papucii în față.
Fără s-o provoc de loc...
M-am trezit cu papucii-n cap.
A folosit un limbaj oribil. M-a șocat! Nu-nțeleg.
A recunoscut că am tratat-o bine.
Sunt zdrobit!
Pickering, nu mai fii zdrobit, fă ceva.
Cheamă poliția. La ce servește?
Nu puteți da numele Elizei la poliție...
nu e nici hoț, nici o umbrelă.
De ce nu? Vreau s-o găsesc.
Îmi aparține. Am dat cinci sterline pe ea.
Așa e. Scotland Yard-ul?
Îmi aduceți o cafea, vă rog?
Scotland Yard-ul?
Aici e Colonelul Pickering.
Wimpole Street, 27 A.
A dispărut o persoană.
D-șoara Eliza Doolittle.
Cam 21.
Să zicem 1,60 m.
Ochii? Stați puțin... Ochii...
Castanii.
Părul? Doamne Sfinte! O culoare greu de...
Castaniu, castaniu!
Azi auzit? Castaniu, castaniu.
Nu. Domiciliază aici. Strada...
Da, între 3:00 și 4:00 dimineața, mi s-a spus.
Nu. Nu e rudă.
Să spunem că e o bună prietenă.
Cum ați spus?
Nu-mi place tonul acestei întrebări.
E treaba noastră ce caută fata aici.
Treaba voastră e s-o găsiți.
Sunt zdrobit!
¶¶ Ce putea s-o împingă să plece? ¶
¶ După triumful de la bal ¶
¶ Ce putea s-o deprime? ¶
¶ Ce-a apucat-o? N-o înțeleg pe amărâta asta ¶
Am un vechi coleg de școală la Interne. Poate ne ajută el.
O să-l sun.
Dați-mi, vă rog, Whitehall: 7244.
¶ Femeile sunt iraționale Asta-i tot ¶
¶ Au capul plin de tărâțe ¶
¶ Sunt niște vrăjitore exasperante, enervante, calculate ¶
¶ Schimbătoare, agitate, înnebunitoare ¶
Cu dl. Brewster Budgin, vă rog.
Bine, aștept.
Pickering, de ce nu e femeia ca bărbatul?
Cum ai spus?
De ce nu e femeia ca bărbatul?
¶¶ Noi suntem atât de cinstiți, de corecți ¶
¶ Extrem de nobili, fără pată în istorie ¶
¶ Numai un bărbat te-mbărbătează când trebuie să câștigi ¶
¶ De ce femeia nu-i așa? ¶
¶ De ce face o femeie ce fac celelalte? ¶
¶ Nu poate să-și folosească mintea? ¶
¶ De ce face tot ce făcea maică-sa? ¶
¶ De ce nu crește ca taică-său! ¶
¶ De ce nu poate semăna cu un bărbat? ¶
¶ Bărbații nu sunt pretențioși ¶
¶ Cu ei te simți mereu în largul tău ¶
¶ Te simți neglijat dacă nu-ți vorbesc o oră? ¶
¶ Te-ngălbenești dacă beau nițel? ¶
¶ Te rănesc dacă nu-ți trimit flori? ¶
¶ De ce nu e femeia ca tine? ¶
¶ Un bărbat la un milion mai țipă ¶
¶ Câte unul mai are un mic defect ¶
¶ Altul e mai puțin sincer ¶
¶ Dar în general suntem un sex minunat ¶
¶ De ce nu seamănă femeia cu bărbatul? ¶
¶ Noi suntem prietenoși, cu fire bună și drăguți ¶
¶ Nu găsești un tovarăș mai bun ¶
¶ Urli la mine dacă-ntârzâi la cină? ¶
¶ Te plângi c-am uitat de ziua ta? ¶
¶ Dacă am ieșit cu alt amic? ¶
¶ De ce nu poate fi femeia ca noi? ¶¶
Vorbesc cu dl. Brewster Budgin?
Bruzzie, n-ai să ghicești cine e.
Da, sunt eu. Doamne Sfinte! Ce memorie!
Ce mai faci, Bruzzie. Mă bucur că te aud.
Ce spui? Chiar așa? Au trecut 30 de ani?
Au fost oceane între noi.
Știi de ce te-am chemat?
S-a întâmplat ceva neplăcut. Aș putea să te văd?
Da, pot. Chiar acum?
Bine. Îți mulțumesc.
Mulțumesc mult.
D-nă Pearce, mă duc la Interne.
Sper din suflet că o veți găsi.
Îi lipsește mult d-lui Higgins.
D-lui Higgins? La naiba Higgins, mie îmi lipsește!
- D-nă Pearce? - Da, d-le.
Unde e Colonelul?
La Ministerul de Interne, d-le.
Vezi? Eu sufăr și el aleargă să te ajute. E un om minunat.
D-nă Pearce, sunteți femeie.
¶¶ De ce nu poate fi femeia ca bărbatul? ¶
¶ Bărbații sunt așa de treabă, de ordonați ¶
¶ Gata să te ajute la nevoie ¶
¶ Să te-nveselească când ești trist ¶
¶ De ce femeia nu-ți poate fi amic? ¶
¶ De ce femeile nu gândesc niciodată? ¶
¶ Nici nu se-ating de logică? ¶
¶ Nu fac decât să-și aranjeze părul ¶
¶ De ce nu se ocupă de haosul din cap? ¶
¶ De ce femeia nu e ca bărbatul? ¶
¶ Eu, de-aș fi fost femeie și m-aș fi dus la bal ¶
¶ Tratată ca o prințesă de toți ¶
¶ M-aș fi pus pe plâns, ca o stropitoare? ¶
¶ M-aș fi purtat ca o sălbatecă? ¶
¶ Aș fi fugit fără să spun unde mă duc? ¶
¶ De ce femeia nu poate fi ca mine? ¶¶
Cum, după tot ce-ai făcut pentru ei...
fără greșeală...
nu ți-au spus nici un cuvânt?
Nu te-ai admirat, nu ți-au spus cât de minunată ai fost.
Nici un cuvânt.
S-au felicitat reciproc, și-au spus ce grozavi au fost.
Cât de bucuroși erau că s-a sfârșit...
și ce plictiseală a fost totul.
E îngrozitor! Eu n-aș fi aruncat papucii,
Aș fi aruncat cleștele de cărbune.
Cine e?
Henry. Știam c-ai să apari.
Ține minte...
ai dansat cu un prinț și te-ai purtat ca o prințesă.
Mamă, s-a-ntâmplat ceva...
Tu, aici!
Bună ziua, Prof. Higgins. Vă simțiți bine?
Bineînțeles. Sunteți sănătos tun. Un ceai?
Nu-ncerca să joci teatru. Eu te-am învățat.
Hai acasă și nu mai face pe nebuna.
Mi-ai dat destule necazuri.
Foarte drăguț. Nici o femeie n-ar rezista acestei invitații.
Cum a ajuns pachetul ăsta aici?
Eliza a venit să mă vadă și-mi face mare plăcere.
Dacă nu te porți bine, va trebui să pleci.
Trebuie să-mi pun manierele de duminică...
pentru creatura asta pe care-am scos-o din mizeria de la Covent Garden?
Exact.
Ei, drăcia dracului!
Cum ai învățat să te porți stând cu fiul meu?
A fost greu. N-aș fi învățat niciodată să mă port ca o lady...
dacă n-ar fi fost Col. Pickering.
El s-a purtat cu mine ca și cum...
aș fost mai mult decât o simplă florăreasă.
Știți, d-le Higgins, pe lângă ceea ce înveți...
diferența între o lady și o florăreasă nu-i de comportament...
ci de cum e tratată.
Pentru Prof. Higgins eu voi fi mereu o florăreasă...
pentru că mă tratează astfel.
Pentru Col. Pickering voi fi o lady...
pentru că mă tratează ca pe o lady.
Henry, nu scrâșni din dinți!
A venit episcopul. Să-l poftesc în grădină?
Episcopul și fiul meu?
Mă aleg cu o excomunicare!
Poftește-l în bibliotecă.
Dacă fiul meu se poartă urât...
îți dau voie să-l dai afară!
Henry, îți sugerez să vorbești numai de vreme și sănătate.
Ți-ai luat revanșa, cum zici tu.
Ți-a ajuns? Ești înțelegătoare sau nu?
Aveți nevoie de mine ca să vă dau papucii...
să vă suport toanele, să duc și să aduc lucruri.
N-am spus de loc că te vreau înapoi.
Atunci, despre ce vorbim?
Despre tine, nu despre mine.
Dacă te-ntorci vei fi tratată la fel.
Nu pot să-mi schimb firea și apucăturile.
Mă comport exact ca și Col. Pickering.
Nu-i adevărat. El tratează o florăreasă ca pe o ducesă.
Eu tratez o ducesă ca pe-o florăreasă.
Așa. Același cu toți.
Marele secret nu sunt bunele maniere...
sau orice fel de maniere...
ci să ai aceeași manieră cu toți.
Problema nu e că sunt grosolan cu tine...
ci dacă am tratat pe altcineva mai bine.
Nu-mi pasă cum te porți cu mine.
Nu-mi pasă dacă înjurați sau îmi învinețiți ochii.
Dar nu vreau să fiu călcată în picioare!
La o parte din calea mea!
Vorbești de mine ca de-un autobuz.
Așa și sunteți. Mergeți înainte și nu vă pasă de nimeni.
Dar eu pot să mă descurc singură.
Știu. Eu ți-am spus-o.
Cred că nu ți-a trecut prin cap dacă...
eu m-aș putea descurca fără tine?
Nu mă lua cu binișorul. N-ai să ai încotro.
Sigur că pot să stau singur.
O să-mi lipsești, Eliza. Am învățat ceva din noțiunile tale idioate.
Recunosc cu umilință și recunoștință.
Aveți vocea mea pe gramofon.
Când vă simțiți singur, deschideți aparatul. Nu rănește nici un sentiment.
Nu pot să deschid sufletul tău.
Sunteți un diavol!
Frângeți inima unei fete,
cum i-ați frânge brațele.
Pentru ce să mă-ntorc?
Pentru că e amuzant.
Ca să mă dați afară dacă nu fac tot ce vreți.
Și tu poți face la fel.
Să mă duc să stau cu tata?
Sau să vinzi flori. Vrei să te măriți cu Pickering?
Nu m-aș mărita cu d-stră, deși sunteți mai tânăr ca el...
- Decât el. - Vorbesc cum vreau!
Să nu mă înțelegeți greșit.
Am avut destui care să umble după mine.
Freddy Hill îmi scrie de două trei ori pe zi. Coli întregi.
Ai vrea să fiu nebun după tine, ca el?
Nu. Vreau altceva de la d-stră.
Puțină tandrețe.
Știu că sunt simplă și d-stră un domn învățat...
dar nu sunt un gunoi de călcat în picioare.
Ce făcui... ce-am făcut n-a fost pentru taxi și rochii...
dar pentru că era plăcut să stau cu d-stră și... și...
m-am atașat de d-stră.
Nu vreau să facem dragoste...
n-am uitat diferența între noi...
vreau doar mai multă căldură.
Așa simt și eu.
Și Pickering. Eliza, ești o proastă!
Nu e răspunsul potrivit.
E singurul cât timp spui tâmpenii.
O lady nu se simte neglijată...
dacă o parte din bărbați nu suspină după ea...
iar ceilalți îi învinețesc ochii.
Mă crezi rece, fără inimă, egoist, nu-i așa?
Atunci du-te la cei care-ți plac.
Ia un porc bogat și sentimental,
cu buze groase, să-ți tragă șuturi cu cizmele.
Dacă nu apreciezi ce ai, ia ce ești în stare să apreciezi.
Nu pot vorbi cu d-stră. Întoarce-ți totul împotriva mea.
Eu greșesc tot timpul.
Nu mă puteți călca în picioare...
și-mi puteți comanda.
Mă mărit cu Freddy, când voi fi în stare să-l mențin.
Nenorocitul ăla nu poate fi nici curier...
chiar dacă s-ar strădui.
Nu-nțelegi? Te-am făcut demnă de un prinț!
Freddy mă iubește.
Nu vreau să muncească. El a fost crescut altfel.
Voi fi profesoară.
Ce naiba crezi că poți preda?
Ce m-ați învățat. Fonetică.
O să mă ofer ca asistentă ungurului genial.
Cum? Impostorului ăla? Ignorantului ăla?
Să-i dezvălui metodele mele?
Dacă îndrăznești, îți frâng gâtul!
Ce-mi pasă? Știam că-ntr-o zi mă veți lovi.
S-a sfârșit cu tine, 'Enry 'Iggins.
Nu-mi mai pasă dacă ești mârlan.
¶¶ Ce proastă am fost ¶
¶ Să îmi închipui ¶
¶ Că tu erai cerul și pământul ¶
¶ Ce proastă ¶
¶ Proastă de tot ¶
¶ Ce minte de gâscă ¶
¶ Nu, amice ¶
¶ Nu ești începutul și sfârșitul. ¶
Obraznico!
Tot ce spui și gândești eu ți-am băgat în cap.
¶ Primăvara va veni fără tine ¶
¶ Anglia va rămâne cum e fără tine ¶
¶ Pomii vor face fructe Țărmul mării va fi tot acolo ¶
¶ Ceaiul și biscuiții vor exista fără tine. ¶
¶ Arta și muzica vor prospera fără tine ¶
¶ Keats va supraviețui fără tine ¶
¶ Și în câmpia din Spania va continua să plouă ¶
¶ Chiar dacă nu vei mai fi tu ¶
¶ Mă pot descurca fără tine ¶
¶ Tu, amice, ¶
¶ Care vorbești atât de bine ¶
¶ Poți să te duci la ¶
¶ Hartford, Hereford și Hampshire ¶
¶ Vor putea guverna fără tine ¶
¶ Castelul Windsor nu se va prăbuși ¶
¶ Și fără bătaie de cap. Toți ne vom descurca ¶
¶ Fără tine! ¶
Ce impertinentă!
¶ Mareea va exista și fără tine ¶
¶ Pământul se învârte fără tine ¶
¶ Norii trec fără să-i împingi tu ¶
¶ Dacă ei pot să reziste fără tine, drăguță, pot și eu ¶
¶ N-o să mă simt singură fără tine ¶
¶ Stau pe picioarele mele, acum ¶
¶ Întoarce-te în carapace. Pot foarte bine... ¶
¶ Am reușit! Am reușit! ¶
¶ Am vrut să fac o femeie din tine ¶
¶ Și am reușit. Știam eu. ¶
¶ Am spus că voi face o femeie și am reușit. ¶¶
Eliza, ești splendidă.
Acum cinci minute erai ca o piatră de gât,
acum ești un munte.
O navă de război.
Îmi placi așa.
Cu bine, Prof. Higgins. S-ar putea să nu ne mai vedem.
Mamă!
Ce s-a întâmplat?
A plecat.
Era de așteptat, dragul meu.
Ce să fac?
Să reziști fără ea.
Bine.
Dacă oxigenul meu îi arde plămânii...
să-și caute o îmbâcseală pe măsura ei.
E o bufniță amețită de soarele meu.
Las-o să plece. Mă descurc fără ea.
Mă descurc singur. Am propriul meu suflet.
Propria mea scânteie divină!
¶¶ La naiba, la naiba, la naiba ¶
¶ Mă obișnuisem cu chipul ei ¶
¶ Ziua începea cu ea ¶
¶ Mă obișnuisem cu melodia pe care o fluiera ¶
¶ Zâmbetele, încruntările, toanele ei ¶
¶ Mi-au devenit a doua natură. ¶
¶ Ca respirația ¶
¶ Înainte eram liber și fericit ¶
¶ Sigur pot să fiu din nou la fel ¶
¶ Și totuși, m-am obișnuit cu privirea ei ¶
¶ Vocea ei ¶
¶ Chipul ei. ¶
Se mărită cu Freddy.
Ce idee infantilă! Fără inimă, răutăcioasă, fără minte.
Va regreta.
E condamnată de acum.
¶ O și văd D-na Freddy Eynsford-Hill ¶
¶ Într-un mic apartament ¶
¶ Fără un ban în sertar ¶
¶ Și toate notele de plată care așteaptă ¶
¶ Va-ncerca să predea ce știe de la mine ¶
¶ Și va sfârși vânzând din nou flori. ¶
¶ Cerșind pâine și apă ¶
¶ În timp ce soțul își ia dejunul în pat ¶
¶ Cam într-un an va albi prematur ¶
¶ Și obrajii i se vor ofili ¶
¶ Într-o bună zi va afla că el a fugit ¶
¶ Cu o moștenitoare arivistă din New York ¶
¶ Biata Eliza, ¶
¶ Ce-ngrozitor ¶
¶ Umilitor ¶
¶ Ce plăcere va fi să-i văd ¶
¶ Suferința în acea noapte. ¶
¶ Va veni la ușa mea în lacrimi și în zdrențe ¶
¶ Nefericită, singură, se va căi amarnic ¶
¶ O voi primi sau o voi da la lupi? ¶
¶ Să-i dau tandrețe sau ce merită? ¶
¶ O voi primi înapoi Sau o voi azvârli ca pe-un pachet? ¶
¶ Sunt un om ultra-iertător ¶
¶ Genul care nu se încăpățânează ¶
¶ Să rămână la ideea lui ¶
¶ Un om ultra-iertător ¶
¶ Dar n-o voi lua înapoi ¶
¶ Nici dacă se târăște în genunchi ¶
¶ Să-mi promită că se-ndreaptă Să tremure, să jelească ¶
¶ Voi trânti ușa-n nasul mâței și-o voi lăsa să-nghețe. ¶
Să se mărite cu Freddy.
¶ M-am obișnuit așa de mult s-o aud ¶
¶ Spunându-mi "Bună dimineața" ¶
¶ Bucuriile ei, supărările ei ¶
¶ Toanele ei ¶
¶ Sunt a doua natură pentru mine ¶
¶ Ca respirația ¶
¶ Mai bine că-i femeie. Și o voi uita ușor ¶
¶ Cum te dezbari de orice obișnuință. ¶
¶ Și totuși m-am obișnuit cu chipul ei ¶
¶ Cu acel ceva din aer ¶
¶ legat de chipul ei ¶¶
Ah, suntem mândri. Dă lecții, așa l-am auzit.
N-am venit să-ți cer favoruri...
și dacă banii mei nu sunt buni, mă duc în altă parte.
Buni pentru ce?
Buni pentru tine. Acu' ai aflat. Am venit pentru lecții.
Cu plată,
să nu-nțelegi greșit.
Ce dorești, copilă?
Să fiu o doamnă într-o florărie...
în loc să vând la colțul străzii.
Da' nu mă angajează dacă nu vorbesc mai domnește.
Eu sunt gata să-l plătesc. Nu-i cer nici un favor.
Știu și eu cât costă lecțiile, sunt gata să plătesc.
Nu-ți dau mai mult d-un șiling. De luat sau de lăsat.
E aproape irezistibil. Are origini încântător de joase.
E atât de murdară.
Accept pariul. O să fac o ducesă din gâsca asta de mahala.
Nu-s murdară. M-am spălat pe față și mâini înainte.
Unde naiba îmi sunt papucii?